jo jo jo jo
În 1944, un demon a fost trimis pe pământ să pornească un război
Dar Fiul Iadului a fost salvat de oameni buni, care l-au învățat ce e onoarea,
bunătatea și dreptatea.
Oamenii de știință și cercetătorii ce s-au strâns în jurul băiatului
au format Biroul pentru Cercetări Paranormale și Apărare
o organizație internațională ce apără lumea de pericole oculte și miraculoase.
Există lucruri care apar în noapte.
Ei sunt cei care ripostează!
Traducătorii: jo jo jo jo
- Te simți bine? - Nu prea îmi place să stau în apă.
Probabil că suntem undeva sub templu.
Deci cei care venerează soarele îi ajută pe cei răi, în subetran?
Așa se pare.
- Ești gata? - Sigur. Abia aștept.
Lipicios.
Simți aerul mișcându-se?
Da...Și ceva mort.
Cu siguranță mort.
Acum știm ce a pățit agentul Hamilton.
Mister rezolvat. Îl cunoșteai?
Nu, dar știu că avea o familie. Cred că ar trebui să...
- Drăguț. - Deci, ce căutăm?
O, sper că nu.
Da, deci unde e Hellboy?
La naiba.
- Nu ar trebui să fie prea greu. - Da, sigur...
Bine! Fie cum vrei tu!
Liz! Nu merge așa.
Putem să facem asta. Bine, bine.
Oprește-te, Liz. Oprește-te.
Liz... Liz!
Eu sunt. Te-ai descurcat bine. S-a terminat.
Și ce am ratat?
Frumos.
Așa de frumos.
Aceste lucruri s-au întâmplat. Frăția dragonilor.
Tuneul și Fulgerul au adus vrajba pe pământul unui Damyo puternic.
Zdrobindu-i cu armele lor îngrozitoare.
Ciocanul de război al Tunetului a făcut munții să se prăbușească
și pădurile să tremure de frică.
Fratele său, Fulgerul, a trimis o săgeată de foc
care a ars pământul și a clocotit apele
Damyo era neajutorat în fața acestor monștri.
Pentru a-și salva pământurile le-a dat ce era mai valoros pentru el,
pe fiica lui, o floare delicată,
palidă ca luna și frumoasă ca stelele.
Dar Damyo avea în serviciul lui un samurai curajos,
care îi iubea fiica.
Știind că Damyo vroia să își sacrifice fiica,
Samuraiul a trimis-o la un templu bine ascuns în pădure,
unde monstrul nu ar fi găsit-o.
Și când demonii au venit să își ia recompensa,
nu au gasit o fată frumoasă, ci un samurai războinic,
pregătit să-și apere iubirea.
De supărare, Tunetul și Fulgerul au despicat cerul în două.
Picăturile de ploaie cădeau ca niște pumnale asupra samuraiului.
Dar el nu s-a dat bătut.
Părea că demonii nu pot fi opriți
Îl vor distruge pe samurai.
Dar pe sabia samuraiului fuseseră scrise cuvinte antice vrajite.
Sabia samuraiului i-a lovit pe demonii furtunii.
Magia i-a prins în lamă pentru totdeauna.
Monștrii au dispărut de pe pământ, dar Damyo era supărat pe samurai.
Nu și-a putut ține promisiunea față de demoni.
Chiar dacă era o înțelegere nedreaptă, Damyo își dăduse cuvântul.
Iar samuraiul îl făcuse să-l încalce.
Samuraiul a plecat să-și întâlnească iubita la templu, și nu s-a mai întors.
Dar dezonoarea adusă casei Damyo nu putea fi dată uitării.
Nu existau decât repercusiuni.
Damyo i-a rugat pe zei să-i diminueze rușinea,
iar zeii au răspuns.
Profesore Sakai.
Profesore.
- Așteaptă puțin și te servesc cu ceai. - Mulțumesc.
Câteodată mă port prostește. Când lucrez, pierd noțiunea timpului.
- E prea târziu, pot să revin mai târziu. - Nicio problemă, profesore.
Ești aici, la fel și săbiile mele. Voi, învățații!
Direct de la studiul artefactelor.
Sunt sigur că am aici sabia pe care vreți să o vedeți.
Acum o lustruiam. O lamă din secolul al XVI-lea,
despre care se crede că a fost a lui Mosashi Miamoto.
Vă rog, profesore Sakai, amprentele.
Îmi pare rău pentru zguduieli. Se pare că vine o furtună dinspre est.
Ajungem la Birou în 20 de minute.
- Hei, puștoaico, ce mai faci? - Bine, pentru o explozie de napalm.
- Ne-ai salvat viețile, Liz. - Aproape v-am ars de vii.
Ca să nu mai zic de câteva sute de maiași. Îmi pare rău pentru arsuri.
Ca și când ne-am fi bronzat.
Haide, erau mumii și încercau să vă omoare.
Nu e nimic rău să-i omori pe cei înviați din morți.
- Ai făcut ce trebuia. - Am pierdut controlul, asta am făcut.
Dacă nu mă opreai, aș fi distrus totul, probabil și pe voi.
Pentru scurt timp mă descurc dar... când încerc ceva...
Biroul ar trebui să mă închidă.
Eu sunt adevăratul monstru.
- Bine, bine, am înțeles. - Nu, nu...
...bine, tu ești monstrul. Eu și Abe...noi...
...ești norocoasă că te lăsăm să fii văzută cu noi.
- Așa e. Adopți stilul nostru. - Lumea are nevoi de ce putem face noi.
Și asta ne face băieți buni.
Pentru mine e suficient.
Katie, îmi pare bine să te văd!
Te-aș îmbrățișa...
...dar saliva asta este dezgustătoare.
- Mulțumesc că te abții. - Credeam că ești în Praga.
Am terminat. Am descoperit că lupii erau de fapt câinii regelui Wolt.
Câinii zburători. Și nu erau lupi deloc,
ci fantomele transformate ale vikingilor.
Nu există referințe în literatură, dar abia aștept să fac o lucrare despre ei.
- Sună foarte bine, Kate. - Abia aștept să o citesc...
- Îmi pare rău. Te simți bine? - Da.
Mâinile astea au ars o grămadă de mumii, dar îi știi tu pe morții vii...
... nu refuză invitația la o petrecere.
- Vorbim când mă întorc. - Când te întorci?
Am o altă misiune.
Se pare că un expert în folclor e considerat indispensabil.
Ai grijă de tine.
Nu sună prea bine. Eu mă duc să fac un duș de 2 ore
și apoi la saună. Ai grijă de tine.
Îmi pare rău, Red. Ordine. Tu mergi cu mine. Haide...
... mergem în Japonia.
Marți, 11.30, ora Japoniei. Specialistul Russel Thorn.
Prevederi, impresii și rezonanțe paranormale.
Da, da... Ceva e... Ai grijă cu umbrela, pare prietenoasă,
dar de fapt nu este.
Și detectez o eliberare neprevăzută de energie, da.
- Foarte puternică! - Te pricepi.
Am mai lucrat medium înainte...
... dar tu ești foarte bun. Și eu care credeam că ceva funcționează prost.
- Îi urăsc pe clarvăzătorii ăștia. - Da, știu, dar trebuie să îi folosim.
- Haide, câteodată ne ajută. - Da, dar întotdeauna fac prea puțin...
- ... sau prea târziu. - Scuzați-mă, agent Corrigan.
CD-ul de la camera de luat vederi vă poate fi mult mai folos decât persoana mea.
- Este Sukaisan. - Îl cunoști?
Da. Profesorul Metsojasi Sakai. Ne-am întâlnit la Conferința de la Ipswich
când am prezentat o lucrare. Interpretarea globală a legendelor Trolilor.
La naba Kate. Mă simt prost că te țin departe de cariera ta
de căutător prin manuscrise putrezite.
Obișnuiai să cercetezi trolii.
E în regulă. Acum pot să lucrez alături de unul.
În ultimile zile un asisten i-a ținut cursurile.
- Ce? - Uite. Stai să opresc.
- Bine, asta nu e bine. - Ia-ți mâinile de pe mine!
Las-o! Las-o! Am nevoie de ea. E a mea.
Russel, ce faci?
Agent Corrigen... Spune-i acestei... persoane
să nu mai pună mâinile pe artefactele mele.
El e de vină, Kate. El întrerupe procesul de clarviziune.
Bine, liniștiți-vă.
Sunt sigură că și domnul Hiromatso vrea să termine treaba asta.
Casa lui a suferit stricăciuni
și are nevoie de ajutorul nostru să solicite banii pentru asigurare.
Am găsit ceva.
Nu contează.
Pot să te ajut cu ceva?
Hei tu, vezi pe ce calci! Colecția mea nu poate fi înlocuită.
Înțeleg situația d-le Hiramato, dar Russel este unul dintre cei mai buni agenți
și va avea mare grijă de colecția dvs.
Puteți chema un traducător?
La naiba!
Hellboy?
- Nu ești o vulpe obișnuită. - Iar tu nu ești un om obișnuit.
Da? Ce m-a dat de gol?
- Știi cumva de ce sunt aici? - Arăt eu ca un filozof?
Drăguț.
Ai ținut în mână sabia furtunii. Și are pe ea sângele demonilor.
Deocamdată atât trebuie să știi.
Da... mai mult de atât nici nu pot asimila dintr-o dată.
Să nu te tai.
Iubirea mea... De ce nu ai venit?
- Scuze? - M-ai trimis aici
când te-ai luptat cu demonii.
Și când furtuna s-a terminat, am știut că am fost salvată
de promisiunea tatălui meu. Eram gata să te întâmpin.
Și te-am așteptat. Dar nu ai mai venit.
O dată am crezut că te aud.
Dar m-am înșelat.
Tata vorbise de datorie, rușine și moarte.
Chiar și așa, m-am gândit că iubitul meu va veni
și mă va salva.
De ce nu ai venit?
Îmi pare rău, dar mă confunzi.
Urmezi o cale periculoasă.
Apără sabia și mergi spre est, spre soare răsare.
Minunat... În ce direcție e estul?
Oameni flămânzi își pierd capul... Scuză-mă!
Simt ceva care începe cu "s". Poate fi un...
Uite, a dispărut chiar din fața mea.
- Chiar mă îngrijoreată umbrela aia. - Taci, Russel! Spune-mi că l-ai localizat.
- Cu stelitul. - Încă scanează zona. Un moment.
- De ce naiba durează așa de mult? - Agent Sherman, facem tot ce putem.
Băieți, faceți-l să funcționeze înainte să îl distrug.
- Liz... - Cu treburile minore mă descurc.
Funcționează, agent Sherman, numai că cel pe care îl căutăm
nu e pe grilă.
- Deci nu e pe planetă. - S-a mai întâmplat?
- S-a mai întâmplat în Marakesh. - Chiar crezi că e la fel?
- Dar Praga? - Bombey, martie 1933.
- Istanbul, 1989. - Și Marakesh?
Hellboy a dispărut și a apărut 8 săptămâni mai tîrziu în Glacier Bay.
Prins într-un bloc de gheață.
Da... nu prea a fost mulțumit de asta.
- Tocmai ai făcut o față ciudată. - Dacă scapă din asta
doar înghețat, nu pot decât să mă bucur.
Kate, nu e pe planetă.
Ceva noutăți în legătură cu prietenul tău, profesorul?
Studiile despre originea supranaturalului sunt bine văzute în cercurile academice
dar cercetările par să-l fi dus
către un teritoriu nesigur. Unele artefacte ar putea fi periculoase.
Nimic serios, dar suficient ca să-i creeze probleme.
Stați așa! Trebuie să văd aia. Te sun eu, Abe.
Doamnă, aveți nevoie de astea.
- Doamnă... - Băieți, de ce nu luați o pauză?
Ce e? Kate?
E unul din cele 18 pergamente ale călugărilor pierduți.
Tokogawa a ordonat să fie arse, dar din când în când apare unul.
- Și întotdeauna e rău, apare o problemă. - Știam că ceva de aici e încărcat cu energie
Par mituri nevinovate dar se presupune că în text se ascund secrete și ritualuri.
Uite! Un samurai încătușează 2 demoni în sabie. Tunetul și Fulgerul
sunt meniți să îi aducă pe frații lor, dragonii, în lumea asta.
După cum spune Hiramatso, asta e sabia care a dispărut o dată cu Hellboy.
Ia-l.
Din câte am văzut pe camerele de securitate vorbim de "posesie demonică".
Dacă profesorul Sakai e posedat atunci a pornit după acea sabie...
- ...pentru a elibera demonii. - Sakai face asta de bună voie.
Îl considerăm malefic sau o victimă?
Ia-o cum vrei. Oricum, are legătură cu dispariția lui Hellboy.
Iar noi îl vom găsi.
Hei, nu-mi pasă ce probleme ai, dar nu te apropia de gunoiul meu.
Pleacă de aici, înainte să te învăț minte.
Îmi dau eu seama de dimineață.
Care e problema ta? Dormeam.
Nu poți dormi aici. E prea periculos.
- De ce? -Sunt creaturi periculoase noaptea în pădure.
Vino să stai la mine acasă, bine?
Sigur. De ce nu.
Mai am învitați. Se vor bucura să te vadă.
- Nu vreau să deranjez. - Nu deranjezi. E o casă mare...
... multe camere.
- E cineva aici. - O, ce mare e.
Nu o băga în seamă. Vorbește sake-ul.
Sunt călători ca și tine. Sunt oameni buni.
Domnul Lo spune niște povești foarte amuzante.
- Nu vreau să vă întrerup. - Poate o știi și pe asta.
Un fermier a întâlnit o femeie fantomă și ea i-a dat o cutie de aur.
I-a spus "să nu deschizi niciodată cutia". Iar el...
... a luat-o acasă și a ascuns-o de soția lui. Dar într-o zi ea a găsit-o,
și s-a uitat înăuntru. Ce crezi că era în cutie?
Era plină de ochi de om.
În momentul în care i-a văzut, țăranul a căzut mort pe câmp.
Soția s-a dus acolo și și-a trăit restul zilelor ca un animal.
Sfârșit.
Ce poveste amuzantă! Știți ce, cred că sunt foarte obosit.
Distrați-vă în continuare.
Pe aici.
Somn ușor, ești în siguranță.
Da, pun pariu.
Curat ca lacrima.
Nicio picătură de sânge.
Unde naiba vă sunt capetele?
Cred că acum a adormit.
- Da. - Ce foame mi-e.
- O masă bună pentru o sabie ruptă. - Dar este sabia furtunilor,
care îi ține pe frații dragonilor. Pentru asta, merităm un ospăț.
- A venit, și ne-a luat trupurile. - Ce? Trupurile?
- Le-a ascuns. - Găsiți-l!
Uitați-vă împrejur. Nu cred că a ajuns prea departe.
Prindeți-l!
Vreți să mă mâncați?
- Fă-l să vorbească! - Ce ai făcut cu trupurile noastre?
- Pierdem timp! - Spune-ne!
Gata, suficient cu asta!
Te rog, ce ai făcut cu trupurile noastre?
Capete nenorocite.
Apreciez exercițiul de luptă, dar...
... iese soarele.
- Unde le-ai ascuns? - Le-am aruncat în lac.
- Nu ați căutat prea bine. - Unde?
Cam doare.
- Ce bine! Curge apa prin acoperiș. - E în regulă.
Sistemul de scanare și apa au intensități diferite.
Putem considera această furtună doar o coincidență?
- Poate dacă vrem asta foarte mult. - Agent Sherman. Am mai găsit ceva.
- Să auzim. - Detectăm anomalii tectonice.
Cutremure localizate. Puternice, dar nu în zonele de falie.
Nu văd legătura cu furtunile, dar m-am gândit să vă spun.
- Dar nu cred că au legătură. - Când am fost noi așa de norocoși.
Fără Hellboy, nu cred că Kate se va descurca.
- Trebuie să mergem în Japonia. - Pentru că noi sunt băieții buni.
Exact.
Ai ajuns la timp. Vroiam să cânt o compoziție proprie.
Ești norocoasă.
Acum, că ai venit, sunt. Pari obosit.
O melodie frumoasă o să te relaxeze. Stai lângă mine
și să ne simțim bine.
Nu, mulțumesc. Trebuie să merg undeva.
Ascultă sunetul acestui koton. Am făcut corzile
din cea mai bună mătase.
Nu-i așa că e frumos?
Îmi pare rău că nu am putut să împărtășesc muzica cu tine.
O mamă trebuie să-și hrănească copiii.
Nu am timp pentru asta.
Avion 9-16 vă rog să vă întoarceți și să vă îndreptați spre Honolulu.
Nu putem face asta. Avem niște oameni importanți care trebuie să ajungă în Tokyo.
- Să ocolim? - Negativ. Furtuna se împrăștie repede.
- O vedem Honolulu. - Măiculiță...Uite ce dimensiuni are.
Radarul detectează vânt de intensitate mare.
Putem trece pe deasupra?
Nu știu dacă putem zbura așa de sus.
Țineți-vă bine, nu va fi liniștit.
Cu siguranță avem nevoie de un agent de călătorie. M-am săturat să zburăm economic.
Nu este mai bine la clasa I. Va fi dur.
Nu mă surprinde.
Acesta nu este elementul meu.
- Mulțumesc, Abe. - Pentru puțin.
- Să ne îndepărtăm de mal. - Bine gândit.
Partea proastă este că malul se întinde peste tot.
Te vei transforma într-un monstru și mă vei mânca?
Nu! Monstrul este în lac.
Iar tu îl hrănești?
Deja a mâncat mulți membri ai familiei mele.
Dar, dacă scriu numele celor rămași,
Kappa ia vegetalele și ne lasă în pace...
...pentru un an.
Chiar îi place asta.
- Aș putea grava numele tău. - Nu, mulțumesc...
Care e numele tău? Care e numele tău? Prea târziu.
Varsă-i apa. Varsă-i apa!
Vino aici țestoasă. Îți dau eu ceva să mesteci.
- Și cu asta ți-am venit de hac. - Pune-i o întrebare.
L-ai învins și trebuie să-ți răspundă la întrebare.
De ce este importantă sabia?
Are în ea demonii. Este calea ta spre casă.
- Cum ajung acasă? - Rupe sabia și ajungi acasă.
Dacă rupi sabia, eliberezi demonii.
Cum opresc demonii?
Ține...Nu-l lăsa să se apropie de apă.
- Îți vine să crezi? - Cel puțin nu mai suntem în ploaie.
- Credeam că-ț place ploaia. - Nu și asta. Asta...îmi pare ciudată.
Sub apă... Chestia cu aerul...
...a fost...
- Nu știam că poți face asta. - Nici eu nu credeam că va funcționa.
- Dar am mai râgâit aer... - Am respirat râgâitul tău?
Vream să spun... Mulțumesc.
- Este bine de știut. - Nu a fost chiar o râgâitură.
E bine să vă aud. Doar ce recepționat semnalul. Ce s-a întâmplat?
Avionul a fost lovit de fulger. Am pierdut piloții. Noi doi suntem bine.
Se întâmplă peste tot. Furtuna are o putere fantastică.
Toate avioanele comerciale sunt consemnate la sol.
Bine...Este un submarin american aproape de coordonatele voastre.
Îi putem devia să vă ia.
- Au mai fost anomalii? - Lasă-mă să verific.
Da...E una în centrul furtunii. A fost una lângă voi. Ați simțit-o?
Am văzut-o. Spune-i lui Manning să trimită agenți unde a fost cutremur.
Și spune-i să ia arme...
Unele mari. Terminat.
Ține... Ce este?
În mitologia japoneză vulpea este considerată o creatură mistică.
Japania... Hellboy...Deci cred că este aici pentru noi.
Vino aici... Vino aici...
- Minunat...Cred că trebuie s-o urmărim. - De ce nu este udă?
Da, da...Venim.
- Este o peșteră. - Cel puțin este uscat.
- Da. O singură mumie și am plecat de aici. - Ne poți face lumină?
- Mulțumesc. - Nu am fost eu.
Nu contează.
- Vezi vulpea? - Pe altcineva.
Veniți mai aproape.
Nu vă temeți pentru prietenul vostru.
Merge pe calea credinței.
- Multe depind de succesul lui. - Prietenul nostru?
- Roșcatul. - Bine, nu am vrut să ghicesc.
Doi demoni, fiii furtunii caută să intre în această lume.
Sunt "Tunet" și "Fulger". Spiritele lor sunt deja aici.
- Aceste furtuni... - Dar furtunile nu reprezintă nimic!
O dată ce vor păși pe pământ demonii își vor chema frații...
... dragonii.
Și când se vor trezi, era oamenilor se va sfârși...
Deja așteaptă...
Copilul meu!
Te rog, ai grijă. Scările sunt alunecoase. Îndreptați-vă spre autobuz.
Sunt sigur că ploaia va trece repede.
Sau...poate mergem în oraș.
- Bună dimineața, spadasinule. - Am ceva să-ți spun.
Te rog, vino mai aproape.
Este o chestiune privată. Sabia nu-ți aparține.
- De ce nu ne-o dai? - Nu știu...
...îmi place. Este un suvenir frumos.
Hai, mai sunt și alte modalități de a-ți aminti călătoria.
- Poate o seară într-o companie plăcută? - Nu mulțumesc. Trebuie să fiu în altă parte.
Nu pleca. Dacă rupi sabia, te vei întoarce la prietenii tăi.
Poftim?
- Încearcă și vei vedea. - Rupe sabia!
- Dă-i drumul, rupe sabia. - Poate ne putem distra.
Am spus: nu mulțumesc!
Au evacuat toată lumea pe o rază de opt blocuri față de biserică,
dar nimic nu o oprește.
Și nici ei nu au noroc în Guatemala.
- Noroc că e numai junglă în jurul ei. - Cum de știe agentul Sherman?
De unde să știu. Nu-i putem prinde pe radio și le-am pierdut semnalul
acum o oră.
Prietenul vostru merge printr-un tărâm pe care voi nu puteți merge.
Voi aveți propriile voastre încercări de trecut.
Dragonul pe care l-ați văzut nu s-a trezit complet. Nu trebuie să-l lăsați
să se alăture fraților lui demoni.
Vreun pont despre cum vom face asta?
Cum rezistă Hellboy cu aiureala asta?
Russel, nu mai am timp și de asemenea nu mai am răbdare.
Nu vreau să mai aud de animale sau capete înfometate. Sau de păianjeni!
Vreau să stai acolo, să te concentrezi și să-l găsești pe profesorul Sakai!
Profesore Corrigan, te rog, nu sunt o telecomandă pe care poti apăsa pe buton.
- Puterile mele... - Unde este?
Prea aproape.
Ce fel de răspuns e ăsta?
Foarte aproape. Extrem de aproape!
- Ar trebui... - Nu până nu-l...
Calmează-te. Se numesc Suku Mogami. Spirite în artefacte. Sunt inofensive.
Doar au urmărit ceea ce a făcut profesorul.
Nu tu.
E ca și cum ai fi în desene.
Du-le într-un dulap sau ceva de genul acesta.
Trebuie să-l găsim pe profesor.
Nu putem trăi până când nu vei veni după mine.
- Ce mai aștepți? - Va aștepta o eternitate,
până când treburile nu sunt rezolvate.
Este vorba de demoni. Mă ocup de ei și toată lumea se duce acasă fericită.
Poate.
Nu va mai dura mult.
Toți actorii sunt aici. Piesa va reîncepe.
Ai grijă de sabie. Numai purtătorul ei o poate rupe.
Da, da... Nu poți rupe spada fără a elibera demonii.
Deci, eu cum mă întorc?
A fost de mare ajutor.
- E foarte mare! - Mare sau gigant?
- Suficient de mare. - La naiba! Putem folosi ceva?
- Îi place să mănânce. - Asta nu va fi de ajutor.
Este foarte somnolent, exceptând când este aproape de mâncare.
Nu vreau să-l văd treaz.
Poate nu se va trezi. Poate Hellboy va face ceea ce este necesar,
iar noi să așteptăm aici să vină să ne ia. Ar putea face asta.
Ai vreun plan? În caz că mă înșel.
Nu unul care să nu implice focul.
Măcar s-a oprit ploaia.
Deci va trebui să-l atrag aici pentru a trece la reabă.
Bineînțeles, fă treaba ușoară.
Abe! Nu-ți asuma riscuri.
Liz, fugi!
Asta numești tu somnolent?
O luăm de la început...
Începe să fie din ce în ce mai bine.
Nu se poate să fi fost așa de ușor.
Asta nu merge. Ar trebui să ne ascundem în peșteră.
Nu! Nu ne ascundem.
Mai este ceva?
S-a dus la templu. Cel din poveste.
Ați simțit asta, nu?
Cel puțin ești din materie solidă.
Așa îți trebuie.
Numai cel care deține sabia o poate rupe.
Hellboy!
- Japonia. Mă pot ocupa de asta. - Arăți îngrozitor.
Voi supraviețui.
Unde este "Sabia Furtunii"?
Asta nu e bine.
Îi simți? Frații noștri ne cheamă.
Atunci îi vom treziși să punem un sfârșit acestei lumi de oameni.
Mai gândește-te tâmpitule. Pentru că acum...m-am enervat!
- Ne temeam doar de un lucru. - Iar tu l-ai distrus.
Maimuță proastă și urâtă.
Eu? Urât!?
Vino să-l iei!
Începe să arăte mai bine.
Te cunosc. Erai împreună cu trolul.
- Sukaisan, ascultă-mă. - Ce ai mai făcut?
Ascultă-mă, ai fost posedat.
Pardon?
Mare greșeală.
Doar du-te și ia-l.
Nu sta sub copac!
Este ceva normal.
Te doare, nu?
Cred că trebuie să facem o noua definiție pentru "lucruri mărunte".
A funcționat.
Am opresimțire că Hellboy s-a întors.
Așa mai merge.
Ce naiba e asta?
Mă simt așa de...
Piesa a început.
După ce samuraiul a închis demonii în spadă,
nu s-a mai întors pentru fata lui Damyos.
Nu a fost acolo s-o salveze...
Afaceri neterminate.
Kate!
- Iubirea mea! - Doamnă, îți spun, ai ales persoana...
Poți opri asta în clipa asta. Folosește-ți capul.
Trebuie doar să-i ierți sau totul o va lua de la capăt...
Și niciodată nu vei câștiga.
Îmi iau niște aspirină și micul dejun.
Cine vine?
Traducătorii: jo jo jo jo